Тишина, всички? Шшшшт...
Кафене "Центръл Парк" има удоволствието да ви представи музиката на госпожица Фиби Бъфей.
Здравейте. Ще започна с песен, която е за момента в живота ти когато изведнъж осъзнаваш всичко.
Добре, започваме.
Добре, много ви благодаря.
Страхотно. Това просто е...
Уау, това е страхотно. В целия град няма ток!
Мама казва, че така е в цел Манхатън, части от Бруклин и Куинс и си нямат и на представа кога ще го пуснат отново.
Уау, толкова много.
Панталони и пуловер? Защо, мамо? Кой мислиш, че ще срещна в тъмното?
Банда нехранимайковци? Групичка крадци? Да говорим за това по-късно, а?
Може ли телефона? Искам да се обадя в къщи, за да видя как е баба ми.
Какъв е номерът?
Ами, никога не се обаждам на себе си.
Боже Господи, това е модел на Виктория Сикретс. Казваше се, нещо си Гудейкър...
Здравей, мамо, Джил е.
Права е, Джил. Джил Гудейкър.
Мили Боже. Заключен съм в един вестибюл с Джил Гудейкър! Това вестибюл ли е? Може да е антре.
О, да, точно върху това трябваше да се съсредоточиш, идиот такъв!
Добре съм. Просто съм заключена в банката, в един вестибюл.
Джил казва, че е вестибюл... Значи нека да бъде вестибюл.
Добре съм. Не, не съм сама... Незнам, някакъв човек.
O! Някакъв човек. Някакъв човек.
Хей, Джил, снощи те видях с някакъв човек. Да, беше някакъв човек.
Здравейте всички.
И днешното богослужение в затъмнението ще извърши Раби Трибиани.
Старият съквартирант на Чандлър е бил евреин и това са единствените свещи, които имаме, така че... Честит Чанутах на всички.
Ооуу, вижте. Грозен Гол Мъж пали няколко свещички.
Това трябва да го е заболяло!
Добре, добре, добре. Вече минаха 14 минути и половина и ти още не си казал и една думичка. Господи, направи нещо. Просто направи контакт, усмивка!
Ето!
Определено я плашиш.
Искаш ли да се обадиш на някой?
Да, на около 300 момчета от гимназията.
Да, благодаря.
- Ало? - Аз съм.
Чандлър е! Добре ли си?
Да, добре съм. Заклчн съм в едн встбл с Джл Гдкр.
Какво?
Заклчн съм... в едн встбл... с Джл Гдкр!
Нямам си и на представа какво каза.
Дай ми Джоуи.
- Какво става, човече? - Заклчн съм... в едн встбл... с ДЖЛ ГДКР!
О, Господи! Той е заключен в един вестибюл с Джил Гудейкър!
Чандлър, слушай.
Да бе, все едно вече не съм си го помислял.
- Хайде, кой е наред. - Аз ще опитам.
Добре, в горния курс на колежа... върху сглобяема масичка.
- Уаааааау! - Това е моята сестричка.
Добре... моето най-откачено място е...
женската тоалетна на втория етаж на градската библиотека.
Господи! Какво си правил в библиотека?
Фибс, ами ти?
O... Милуоки.
Рос?
Дисниленд, 1989, 'Светът е малък.'
Не може да бъде!
Въртележката се счупи. И ние с Карол отидохме зад онези малки механични германски дечица...
после я оправиха и ни помолиха, никога повече да не се връщаме в Магическото Кралство.
- Рейчъл е. - О, хайде, аз вече минах.
- Не си минавала! - Хайде!
О, добре. Най-откаченото ми място е...
под леглото.
- Отстъпете. - Имаме победител!
Никога не съм имала толкова страстна връзка, като тези, при които отиваш и го правиш с някой по средата на Дисниленд.
Ами, това беше единственото нещо, за което не ти слагаха надпис.
- Ето, виждаш ли? Бари дори не ме бе целувал в малката количка за голф. - Хайде бе.
Така е, казваше че забавяме хората зад нас.
И ти не се ожени за него защото...?
Мислиш ли, че има хора, които през целия си живот нямат такова преживяване...
Вероятно. Но знаеш ли какво ще ти кажа. Страстта се изчерпва.
Да бе.
Така е. Всъщност тя... изгаря.
Но това което ти остава е вяра, сигурност... и в моя случай с бившата ми жена, лезбийство.
Така че за всички хора, които пропуснат страстта, има много други хубави неща.
- Добре. - Но не мисля, че ти ще си от тях.
Така ли?
Виждам... много страст в бъдещето ти.
- Наистина ли? - Мммм.
- Наистина? - Да.
О, Рос, страхотен си.
Никога няма да стане.
Кое?
Ти и Рейчъл.
Какво? Защо?
Защото изчака твърде дълго докато удариш и сега си в зоната на приятелите.
Не, не. Не съм в тази зона.
Рос, ти си номер едно в тази зона.
Аз си пресмятам времето добре, ясно? Лежа на твърди основи.
Всеки ден се приближавам по малко до...
Монашеството!
Виж, Рос, казвам ти, тя си няма и на представа какво мислиш. И ако не я попиташ скоро, ще останеш в тази зона за винаги.
Така ли ще стане. Виж, просто чакам подходящия момент.
Какво? Сега ли?
Даааа! Какво ти пречи? Виното? Свещите? Лунната светлина?
- Просто трябва да отидеш там и да кажеш 'Рейчъл, мисля че...' - Шттт!
Защо шъткате?
Шъткаме защото... се опитваме да чуем нещо. Заслушай се. Чуваш ли го?
- Аааа! - Видя ли?
Уфф.
Искаш ли дъвка?
- Без захар ли е? - Съжалявам, със захар е.
Тогава не искам, благодаря. Какво беше това по дяволите?
Душевна забележка: Ако Джил Гудейкър ти предложи дъвка, взимаш я. Ако ти предложи осакатен животински труп, взимаш го.
В Ню Йорк няма ток и млякото се вкисва.
Но аз не се плаша, защото съм далеч от мандрата...
- Добре, започвам. - Ще го направиш ли?
- Ще го направя. - Искаш ли помощ?
Ако излезеш отвън си мъртвец.
- Успех, човече. - Благодаря. Добре, стига.
- Хей, къде отиваш? - Навън.
- Не можеш да отидеш там. - Защо?
Заради... причината.
Която е?
- Не мога да ти кажа. - Джоуи, какво става?
Добре, но трябва да обещаеш никога да не казваш на Рос, какво съм ти казал.
Той планира партито за рождения ти ден.
Господи! Обичам го!
- По-добре да се правиш на изненадана. - За кое?
- За моето парти-изненада! - Какво е това парти?
О, стига. Джоуи вече ми каза.
Е, на мен не ми е казал.
Хей, не ме гледай. Това са си работи на Рос.
Толкова е характерно. Винаги съм последната, която разбира.
Не, не си. Казваме ти това онова.
Аз бях последната, която разбра, че Чандлър го е ухапал паун в зоологическата градина.
Бях последната, която разбра, че вие сте скроили номера на Джоуи, когато се местеше.
Изглежда съм била пред последната.
Толкова е хубаво.
Добре, имам един въпрос. Всъщност, то не е толкова въпрос, колкото чудене...
Добре. Започвам.
Отскоро, аз исках да ти кажа...
- Oооо!!! - Да, точно това...
- О, виж тази малка котка! - Какво? Оу!
Аз съм на върха на света и гледам надолу към създаването и единственото обяснение, което намирам са чудесата, които съм открил от тогава...
Това е просто Бактин. Няма да те заболи.
Извинявай, това беше восък.
Горкия Тути е уплашен до смърт. Трябва да намерим собственика му.
Защо просто не сложим 'горкия Тути' на стълбите?
- Докато няма ток? Ще го стъпчат! - Да бе?
Знаеш ли, като размислих, дъвката ще е съвършена.
'Дъвката ще е съвършена'? 'Дъвката ще е съвършена'. Можех да кажа 'ще е чудесно' или 'ще си взема една',
но не, не, не. За мен дъвката е съвършена. Отвращавам се от себе си.
Не, не може да е на семейство Мендел, те мразят всички живи същества, нали?
Здравейте. Намерихме тази котка и търсим собственика й.
Ъъъ, да, моя е.
Изглежда ви мрази. Сигурен ли сте?
Да, това е моята котка. Дайте си ми котката.
Един момент. Как се казва?
- Ъъъъ... Б-Бътънс. - Боб Бътънс?
Боб Бътънс. Ела тук, Боб Бътънс.
- Ooo! Вие сте много лош човек! - Дължите ми една котка.
Тук, мац-пис-пис. Ела тук, къде отиде? Мац-пис-пис...
Уау.
Щастлива шестища...
Всички, това е Паоло. Паоло, искам да те запозная с приятелите си. Това е Моника.
Здравей!
- И Джоуи... - Здравей!
- И Рос. - Здравей!
Не говори много английски.
- Монополи! - Вижте само!
От къде се взе Паоло?
От Италия, предполагам.
Не, имам впредвид сега, от сградата. Изведнъж. В живота ни.
Ами, оказа се, че котката е негова!
Интересно... Рейчъл продължава да го докосва.
Търсих навсякъде из сградата и не можах да намеря котенцето никъде.
О, аз я намерих. Беше котката на Паоло.
A! Ето отново! Пак разбирам последна!
Предполагам... че никой не ми е казал, че това е Паоло.
А, Паоло, това е Фиби.
Сигурно е така!
Да видим. Какво да направя сега? Да спукам балонче. Това ще е добре. Балончето има някакъв момчешки чар, закачливо е. Ето, започвам.
Добра закачка. Добре. Всичко, което трябва да направя е, да я стигна и да я сложа в устата си.
Добър удар! Отново съм на пистата и...
дъвча нечия друга дъвка. Това не е моята дъвка. Господи! И сега се задавих.
Добре ли си?
Господи, ти се давиш!
- Така по-добре ли е? - Да, благодаря. Това беше...
Съвършено?
Бла, бла, бла, бла... Бла, блааааааааа...
Какво толкова смешно каза?
- Нямам абсолютно никаква представа. - Това е класика.
- Господи, какво правя? Това не съм аз! - Ако искаш, аз ще го правя.
Знаете ли, просто искам да захапя този стегнат задник. Но няма.
Боже, първият път, когато ми се усмихна... Тези три секунди бяха по-вълнуващи от трите седмици на Бермудите с Бари.
Караш ли мотопеди? Защото чух... o, ясно... не това е точния момент.
Знам, че е много повърхностно и че нямаме абсолютно нищо общо, и дори не говорим един и същ език, но е гооооооотино...
- Паоло, здравей. - Рос!
Слушай. Има нещо, което трябва да знаеш... Аз и Рейчъл сме...
- ...нещо. - Нещо?
Нещо, да. Нещо.
А, вие... правите секс?
Не, не, не. Технически... секс не е имало, но... не това искам да кажа.
Искам да кажа, че с Рейчъл трябва са сме заедно. И ако ти влезеш в...
- Леглото!? - Не,
не там отивам. Ако ти влезеш в пътя ни, аз ще бъда много тъжен.
O!
- Значи знаеш малко английски. - Поко... Малко.
Знаеш ли значението на фразата 'мижава невестулка'? - Не.
Интересно, защото ти си една огромна мижава невестулка!
Чандлър, вече сме тук от цял час и правим това! Гледай сега, лесно е.
- Добре. - Готов ли си?
Не, трябва да я завъртиш.
Вижте, вижте. Последната свещичка ще изгори.
10, 9, 8, 7... -46, -47, -48....
- Благодаря ти.
- Призрачно е без светлини. - Бла-ха-ха-ха!
Добре, приятели? Имам по-добър. Муа-ха-ха...
Ох.. oх... oх.
Хей, Рос. Вероятно това не е най-подходящия момент да ти го кажа, но трябва да направиш парти за Моника.
- Е, беше забавно. - Да.
Благодаря, че ми услужи с телефона си и че... ми спаси живота.
Е, довиждане Чандлър. Прекарах затъмнението страхотно. Довиждане.
Здравейте, сметката ми е номер 7143457.
И не знам дали имате още от тези, но искам копие от касетката със записа.
Превод от английски: SVMM